Äiti!
Miten tarina alkaa?
Se alkaa, kuten niin monet muutkin.
Pojasta.
Liian vanha ollakseen lapsi.
Liian nuori ollakseen mies.
Ja painajaisesta.
DOMPERIDONI
Sillä on kaksi perusvakiota. E, luonnollisen logaritmin kantaluku.
Se on luku, joka syntyy kysymyksestä:
Mikä on se matemaattinen funktio tai asia -
joka kuvailee asioita, joissa muutosnopeus...
NÄHDÄÄN TAAS KOULUN JÄLKEEN
Jos laskette sen matemaattisesti, saatte tämän perusvakion.
Conor...
Onko kaikki hyvin? Näytät väsyneeltä. Saatko tarpeeksi lepoa?
Voin hyvin.
Jos haluat jutella... - Voin hyvin.
Hyvä on.
Katse eteenpäin, kaikki!
Pi on ympyrän kehän ja halkaisijan...
Varo, O'Malley. Voit kaatua. - Oletko kännissä?
Äiti saa pussata haavaa.
Olet aina omassa unimaailmassasi.
Mikä siellä kiinnostaa?
Ylös!
Olet ollut hyvä poika. Muista, O'Malley.
Hyvät pojat eivät kantele.
Hei, Con. - Hei, äiti.
Mikä tuo on? - Yllätys.
Videonauhuri? - Jotain paljon parempaa.
Isoisäsi vanha filmiprojektori.
Noin. - Kunpa olisit saanut tutustua häneen.
Keneen? - Isoisään.
Hän sai jopa mummin heltymään.
Kas näin.
Ne pirulaiset.
Miksi he yrittävät tappaa King Kongin?
Ihmiset eivät pidä siitä, mitä eivät ymmärrä.
He pelästyvät.
King Kong voisi murskata heidät kaikki.
Murskata ne miljooniksi palasiksi.
Pam...
Conor...
Äiti?
Tulin hakemaan sinut, Conor O'Malley.
Miksi et pakene? Miksi et juokse äitisi luo?
Et koske häneen! En pelkää sinua!
Vierailen luonasi uudelleen. Ravistelen seiniä, kunnes heräät.
Sitten kerron sinulle kolme tarinaa.
Kerrot tarinoita?
Niin. Minä kerron kolme tarinaa.
Ja kun olen valmis, sinä kerrot minulle neljännen.
En tiedä mitään tarinoista! - Neljännen tarinan, joka on totuus.
Mistä puhut? - Totuus, jonka kätket.
Totuus, josta uneksit.
Kerrot painajaisestasi. - Ei.
Se on sinun totuutesi. - Entä jos kieltäydyn?
Voi, Con... Minä nukuin.
Sinun pitäisi olla omassa sängyssäsi.
Vain viisi minuuttia.
Se ei ole totta. - Onpas.
Ihan totta. - Viisi minuuttia, minä lupaan.
Viisi minuuttia.
Kauniita unia.
Kunnioitan sitä, Lizzie. Isäsi ei halua, että hänet viedään USA: Hän -
elämään jonkun tuntemattoman naisen kanssa.
Asiasta on keskusteltava nyt.
Hei, Con. - Siinä pikkumies onkin.
Mistä sait nämä? Mukavasta vanhainkodista.
Se muutetaan asunnoiksi.
Äitisi tarvitsee teetä. Vihreää, ei sokeria. Ei maitoa minulle.
Mitä pidät? - Hän pitää siitä.
Menehän nyt. - Okei.
Jatka, kokeile muita.
Et voi antaa asian olla, Lizzie. Sinun on tehtävä päätöksiä.
Minä teen parhaani. Minä päätän, milloin puhun Conorille.
Mene auttamaan Conoria, ennen kuin sekoan.
Meidän pitää jutella. - Keitän teetä.
Sanoin, että keitän teetä. - Meidän on...
En ole vihollinen. - Tiedän, miksi tulit.
Tulin, koska 12-vuotiaiden poikien ei pitäisi siivota käskemättä.
Haluatko tehdä sen? - Älä ole näsäviisas.
Hän voi aina pahoin hoidon jälkeen. Hän voi paremmin huomenna.
Hän vaikuttaa paremmalta. Hänen on puhuttava kanssasi.
Puhuttava mistä?
Siitä, että muutat luokseni. - En ikinä.
Jos äitisi... - Ei ole mitään jossia!
Hän paranee, ja sitten sinä voit lähteä.
Lizzie?
Lizzie! Voi luoja.
Koeta kestää. Missä lääke on?
Conor! Conor!
Olen tässä. Hengitä syvään. Conor kiltti, anna lääke. Kiirehdi.
Ihan kohta, ihan kohta.
Kas tässä.
Hengitä syvään.
Kaikki hyvin.
Älä koske mihinkään. - Teen parhaani, etten koskisi.
Keskustelumme ei ole ohi, nuori mies.
Onpas.
Äiti!
Missä sinä viivyit? Minun on aika kertoa ensimmäinen tarina.
Tarvitsen vain bussilipun mummille.
Minun on aika kertoa... Mihin olet menossa?
Kuuntele! Olen yhtä vanha kuin tämä maa...
Mitä sinä tiedät mistään?
Tiedän sinusta kaiken, Conor O'Malley.
Ei. Silloin tietäisit, etten ehdi kuunnella -
typerää puuta, joka on vain unta.
Unta? Mikä on uni?
Mitä jos kaikki muu onkin unta?
Anti olla. Tulin tapaamaan sinua, koska luulin...
...että nujertaisin vihollisesi.
Että edes auttaisit mummini kanssa. Mutta sinä haluat vain tarinoida.
Siitä, miten nujersin viholliseni.
Miten tapoin lohikäärmeitä. Kerron tarinan minun tulostani.
Pahan kuningattaren lopusta.
Varmistin, että hän katosi ikiajoiksi.
Jatka sitten. - Hyvä.
Mitä näet? - En mitään. Lehdet ovat tiellä.
Käytä mielikuvitustasi, Conor O'Malley.
Mitä näet?
Näen kipinän. - Niin. Ja?
Ei, vettä. Vesiväriä. - Jatka katsomista.
Vau... - Totta tosiaan.
Kauan sitten, ennen tätä kaupunkia teineen, junineen ja autoineen -
tämä oli kuningaskunta.
Täälläkö? Täällä ei ole edes supermarkettia.
Kukoistavan valtakunnan kuningas oli viisas.
Hän oli voittanut kansalleen rauhan. Rauhalla oli kuitenkin hintansa.
Kuningas menetti kaikki kolme poikaansa taisteluissa.
Jättejä vastaan.
Lohikäärmeitä vastaan.
Suurten velhojen johtamia armeijoita vastaan.
Kuulostaa sadulta.
Et sanoisi noin, jos olisit kuullut keihästetyn miehen huudot.
Kuningatar ei kestänyt poikiensa menetystä.
Hän jätti kuninkaan yksin ainoan perijänsä kanssa.
Kuninkaan orvon pojanpojan.
Prinssi saavutti kansan suosion urheudellaan ja hyvällä sydämellään.
Kansa rakasti häntä.
Tuleva kuninkaamme!
Hän oli melkein mies, kun hänen isoisänsä meni uusiin naimisiin.
Kuningas sairastui ja huhujen mukaan kuningatar oli paha noita -
joka halusi nousta valtaan myrkyttämällä kuninkaan.
Muutama viikko myöhemmin kuningas kuoli.
Prinssi oli liian nuori hallitsijaksi.
Lain mukaan kuningatar hallitsisi vielä vuoden.
Tulevaisuus oli epävarma.
Sillä välin prinssi oli rakastunut.
Tyttö oli kaunis ja viisas, ja vaikka hän olikin vain maalaistyttö -
valtakunta iloitsi nuorenparin onnesta.
Mutta kuningatar nautti kuningattaruudesta.
Hän voisi pitää asemansa naimalla prinssin.
Mitä? Ällöttävää! Hän oli prinssin isoäiti!
Isoäitipuoli. Ja yhä nuori ja kaunis.
Mutta prinssikään ei pitänyt ajatuksesta.
Hän pakeni maalaistytön kanssa yöllä.
He levähtivät marjakuusen juurella.
Se olet sinä.
Seuraavana aamuna prinssi heräsi.
"Herää, rakkaani", hän sanoi.
Mutta maalaistyttö ei liikahtanut.
Silloin prinssi näki veren. - Veren?
Joku oli surmannut hänen rakkaansa yöllä.
"Kuningatar murhasi morsiameni!", hän huusi.
Raivostuneet kyläläiset kapinoivat.
Silloin saavuin minä.
Kuningatarta ei nähty enää koskaan.
Hyvä. Hän ansaitsi sen. Voisitko nyt auttaa mummini kanssa?
Tarina ei ole loppu.
Vein kuningattaren niin kauas pois, ettei häntä koskaan löydettäisi.
Kylään meren rannalla, missä hän aloitti uuden elämän.
Hän tappoi tytön!
Pelastit murhaajan. Olet hirviö.
En sanonut, että kuningatar surmasi hänet.
Sanoin vain, että prinssi sanoi niin.
Prinssi ei koskaan nukahtanut sinä iltana -
vaan odotti, kunnes tyttö oli nukahtanut -
ja toteutti todellisen suunnitelmansa.
Mitä?
Hän tiesi, että kuolema sytyttäisi palon -
joka tuhoaisi kuningattaren.
Kauhea tarina! Ja valhe! - Se on tosi.
Moni tosiasia tuntuu valheelta.
Valtakunnat saavat ansaitsemansa prinssit.
Maalaistytöt kuolevat turhaan -
ja joskus noidat ansaitsevat pelastuksen.
Itse asiassa yllättävän usein.
Eli hyvä prinssi oli murhaaja, eikä paha kuningatar ollutkaan noita.
Ei. Kuningatar oli kyllä noita -
joka olisi hyvinkin voinut tehdä pahaa.
Kuka tietää? - Miksi sitten pelastit hänet?
Koska hän ei ollut murhaaja.
Hän ei myrkyttänyt kuningasta. Kuninkaasta oli vain tullut vanha.
Jäikö prinssi koskaan kiinni? - Ei.
Hänestä tuli rakastettu kuningas.
Hän hallitsi onnellisesti elämänsä loppuun.
En tajua. Kuka on tarinan hyvis?
Hyvistä ei aina ole.
Eikä pahista. Useimmat ovat jotain siltä väliltä.
Miten tämä pelastaa minut mummilta?
Hän ei ole se, joka on sinulle vaaraksi.
Jokaisella tarinalla on kaksi puolta.
Moniko teistä tietää sanonnan "Ei haukku haavaa tee"?
Ensi kerralla, kun joku nimittelee teitä...
Hyvä, olet kotona.
Äitisi on yläkerrassa. Hänellä on asiaa.
Isäsi tulee sunnuntaina.
Tuleeko hän tänne? Amerikasta?
Menehän nyt. Hän odottaa.
Pakkaa laukku. Asut luonani muutaman päivän.
Mene jo.
Tuo puu on upea.
Se on tuhansia vuosia vanha.
Mitä pidät?
Mummi yrittää tehdä minusta Tina Turnerin.
Hän on varmaan fani.
Miksi asun mummin luona?
Palaatko sairaalaan?
Tule tänne, Con.
Hoito ei toimi niin kuin sen pitäisi.
Sitä säädetään, kokeillaan jotain muuta.
Siinäkö kaikki? - Niin.
Oletko varma?
Olen.
Koska...
Voit kertoa minulle.
Kuule...
Kaikki järjestyy.
Saat nähdä.
Pam, suoraan vatsaan.
Odota meitä. Minne matka?
Älä koske häneen. - Mitä tarkoitat?
Sanoin, että älä koske!
O'Malleylla ja minulla on sopimus.
Olen ainoa, joka koskee häneen. Vai mitä?
Kerrohan...
Miksi olet aina tuijottamassa minua, kun käännyn ympäri?
Se alkaa olla vähän omituista, vai mitä?
Kova tälli. - Onko huono päivä?
Minulla on taloesittely. Saat olla täällä yksin, kunnes isäsi tulee.
En ole viisivuotias.
Tuossa on oikea aika. Ei puhelimessa tai tietokoneessa.
Ei edes uutisissa. Kello oli äitini.
Sinun isomummisi. Se on pysynyt ajassa yli sata vuotta.
Con, poimi reppusi.
Ettei isäsi luule, että asut sikolätissä.
Tuskinpa nyt sentään.
Sairaalassa isäsi ei ehkä huomaa, miten uupunut äitisi on.
Pitää varmistaa, ettei isäsi viivy liian kauan.
Vaikkei se ennenkään ole ollut ongelma.
Ei munia. Olet jo syönyt niitä kahdesti tällä viikolla.
Jos tulee nälkä, voit höyryttää pinaattia.
Älä koske mihinkään.
Yritän parhaani, etten koskisi.
Jes!
Isä.
Mitä kuuluu? Näytät väsyneeltä. - Voin hyvin.
Äidin uuden lääkkeen pitäisi tepsiä.
Hän käy sairaalassa joka toinen viikko.
Lääke pumpataan verenkiertoon.
Aluksi hän voi pahoin, mutta sitten paremmin.
Sinun... siskosi voi paremmin.
Sisarpuoli.
Niin. Haluaisin, että tapaat hänet.
Puhuttiin mummin kanssa, että tulisit L.A: Hän.
Haluatko minut mukaan? - Haluan.
Pitäisit siitä, vai mitä?
Jouluksi. Palaisit, kun koulu alkaa.
Vain vierailulle? - Niin, se olisi hauskaa.
En halua asua mummin luona. Vanha talo täynnä tätitavaroita.
Ei saa koskea eikä istua mihinkään. Hetkeäkään ei saa olla sotkuista.
Haluan oman huoneen ja omat tavarat.
Meillä on liian ahdasta.
Conor. Sukusi, elämäsi, ystäväsi...
Talo on kuin museo. - Kaikki on täällä.
Olisi epäreilua viedä sinut. - Ketä kohtaan?
Conor...
Mummisi ei näemmä ole vielä kotona.
Joskus hän menee sairaalaan nukahdettuani.
Hän saa nukkua tuolissa.
Mummisi ei ole paha vaikkei pidä minusta.
Hän sanoo, ettet vie mitään loppuun.
Hänellä on oikeus omaan mielipiteeseen.
Kauanko viivyt? - Niin kauan kuin voin.
Mitä tuo tarkoittaa? - Emme ole rikkaita.
Ja amerikkalaisilla on vähän lomaa.
Et ole amerikkalainen. - Mutta asun siellä.
Palaan taas, ja sinä tulet jouluksi.
Pieneen talonne, jossa minulle ei ole tilaa.
Miksi tulit tänne?
Conor, odota!
Nähdään huomenna, jooko? Meillä on paljon aikaa!
Ei!
Varsin surkea yritys tehdä tuhoa.
Nyt kerron toisen tarinan. - Onko se yhtä huono kuin edellinen?
Se loppuu täystuhoon.
Se kertoo itsekkäästä miehestä -
jonka olisi pitänyt olla anteliaampi -
ja jota rangaistaan ankarasti.
Tarinat eivät ole todellisia. Ne eivät auta.
Tarinat ovat villejä olentoja.
Valloilleen päästyään ne voivat kylvää tuhoa.
Hyvä on.
Kerro sitten.
Hyvä.
150 vuotta sitten saapui tulevaisuus.
Tehtaita nousi kuin sieniä sateella.
Puita kaatui, jokia mustui ja taivas tukehtui savuun ja tuhkaan.
Mutta vehreyttä oli yhä olemassa, jos tiesi, mistä etsiä.
Kaupungin liepeillä asui itsepäinen mies, joka kieltäytyi muuttumasta.
Hän kävi kauppaa vanhoilla rohdoilla:
Yrttejä, kaarnaa ja sekoituksia marjoista ja lehdistä.
Kyläläiset kutsuivat häntä apteekkariksi.
Miksi? - Apteekkariksi. Se on vanha sana.
Ymmärrän.
Kylässä oli myös nuori pappi.
Valistunut ja hyväsydäminen mies -
joka vain tahtoi seurakuntansa parasta.
Hän saarnasi apteekkarin konsteja vastaan -
ja apteekkarin äkkipikaisuus ja ahneus -
sai monen yhtymään papin sanoihin.
Vaikka hän kuinka yritti auttaa yhteisöä kauppa ei käynyt.
Se teki hänestä katkeran.
Pappilassa kasvoi marjakuusi.
Sinun kukkulasi. - Marjapuu on tärkein parantava puu.
Miksi? - Marjat ja kaarna sykkivät elämää.
Se voi parantaa melkein kaiken.
Niinkö?
Jos rohto on oikean apteekkarin valmistama.
Apteekkari halusi kovasti marjakuusen -
mutta kerätäkseen puun lääkeaineet -
hänen täytyi kaataa se. Pappi ei sallinut sitä.
Papin tyttäret olivat hänen silmäteränsä.
Hän oli rakastava isä, joka tekisi mitä tahansa heidän vuokseen.
Mutta eräänä päivänä tyttöihin iski hirvittävä tauti.
Papin keinot eivät tehonneet.
Eivät nykyaikaisten lääkärien hoidot, eivät rukoukset, ei mikään.
Hänen oli pakko mennä apteekkarin luo.
"Autathan tyttäriäni?", pappi aneli.
"Pelastathan kaksi viatonta tyttöä?"
"Miksi pelastaisin?", vastasi apteekkari.
"Sinä karkotit asiakkaani, etkä antanut marjakuusta -
parasta lääkelähdettäni."
"Saat marjakuusen", pappi sanoi. "Ylistän sinua saarnoissani."
"Teen mitä tahansa, jos pelastat heidät."
"Luopuisitko kaikesta, mihin uskot?"
"Luopuisin kaikesta!"
"Sitten en voi tehdä mitään vuoksesi."
Seuraavana päivänä papin tyttäret kuolivat.
Mitä? - Sinä yönä minä saavuin.
Hyvä! Hän ansaitsi rangaistuksen.
Tosiaan. Revin papin talon kappaleiksi.
Papin? Apteekkarihan se paha oli.
Hän oli ahne ja ilkeä, mutta hän paransi ihmisiä. Mikä pappi oli?
Uskon mies vailla uskoa.
Paranemisesta puolet on uskoa.
Uskoa lääkkeeseen, tulevaisuuteen.
Usko on arvokasta.
Mieti siis tarkkaan, mihin uskot.
Ja ketä.
Kerropas, mitä tuhoaisin seuraavaksi?
Mitä? - Se on varsin nautinnollista.
Sano nyt! Mitä tuhoaisin?
Huitaise savupiippu irti. - Savupiippu.
Ja sitten? - Heitä heidän sänkynsä ulos.
Hajota huonekalut!
Riko ikkunat! - Ikkunat...
Riko ne itse.
Anna mennä.
Kovempaa, Conor O'Malley! Anna mennä!
Juuri noin!
Hyvä!
Tuntuu hyvältä, vai mitä? Hyvä!
Mummi...
Mummi. Mummi!
Kiltti mummi...
Mummi?
Häränsilmä, vai mitä?
Mitä sinä täällä teet? - Mitä luulet?
Mummisi soitti varhain aamulla.
Hän meni sairaalaan.
Äitisi voi huonommin.
Minun pitää tavata hänet.
Ehkä iltapäivällä.
Huomaan, että olet poissa tolaltasi.
Ei ollut tarkoitus. En tiedä, mitä tapahtui.
Pahempaakin tapahtuu. - Mitä tarkoitat?
Etkö rankaise minua? - Mitä se hyödyttäisi?
Pakko sanoa, että teit perusteellista työtä.
CONOR 5 VUOTTA
Kätketty aarre.
Filmit, joita äiti lähetti muutettuani.
Miksi muutit pois?
Olimme nuoria. Meillä oli suuria unelmia.
Millaisia unelmia? - Äitisi halusi taidekouluun.
Niinkö? - Mutta hän ei mennyt.
Mitä tapahtui?
Hän alkoi odottaa minua.
Äiti ei koskaan katunut sinua.
Hän katui vain sitä, että nai minut.
Miksi hän nai sinut? - Koska olen komea.
Äiti oli fantastinen, on vieläkin. Olimme rakastuneita.
Rakastan häntä vieläkin, mutta...
Rakkaus ei riitä. Se ei kanna eteenpäin.
Tarinanne ei saanut onnellista loppua.
Ei, mutta sellaista elämä on.
Useimpien elämä on yhtä sekasotkua. Eikä siinä mitään.
Mutta olen iloinen, että tulet äitiisi.
Rouva Chandler...
Koulutus on tärkeää!
Olen puun ja kuoren välissä. - Otatko hänet pois koulusta?
Kiitos.
Haluatko syötävää, poju? - Älä kutsu minua pojuksi.
Hyvä on.
Olen pahoillani, Lizzie.
Kuka se pukumies oli? - Se oli...
Ei kukaan. - Mitä aamulla tapahtui?
Ei mitään.
Kaikki on hyvin.
Minä vain reagoin huonosti.
Yhtä hoitoa vielä kokeillaan. Se on lupaava lääke.
Miksei sitä kokeiltu heti?
Sitä otetaan, kun muut eivät toimi.
Onko siis liian myöhäistä? - Ei.
Oletko varma?
Uskon jokaiseen sanaani.
Paranemisesta puolet on uskoa.
Uskoa lääkkeeseen, tulevaisuuteen.
Niin.
Tiedätkö sen puun, josta aina puhun?
Tämä lääke on tehty sellaisista puista.
Onko? - On.
Olisimme vain voineet mennä kaatamaan sen.
Mutta ei sitä.
Se on ystävämme.
Missä olet?
Täällä.
Voitko parantaa äidin?
Jos hänet voi parantaa, marjakuusi tekee sen.
Eli voit parantaa?
Et vieläkään tiedä, miksi kutsuit minua.
En kutsunut sinua! Tai sitten äidin vuoksi.
Niinkö? - En typerien tarinoidesi takia.
Vielä ei ole kolmannen tarinan aika, mutta pian on.
Sitten kerrot oman tarinasi.
Ei!
Ei tätä! Tämä on vain painajainen!
Ei, ole kiltti!
Se ei ole totuuteni, vaan painajainen!
Niin kuitenkin käy kolmannen tarinan jälkeen.
Haluan tietää, miten äitini käy.
Tuhlaat arvokasta aikaasi. - Minne menet?
Olet parantava puu, sinun pitää parantaa!
Niin parannankin.
Conor, minä lupaan palata.
Ja sinä vietät joulun L.A: Ssa.
En halua jättää äitiä silloin.
Äitisi lääke...
Parantaa hänet. - Todennäköisesti ei.
Se on epätoivoinen yritys. - Hän paranee.
Sen takia se tuli. - Mikä tuli?
Hirviö. Se tulee kello 12.07.
Ensin luulin sitä uneksi... - Lopeta.
Olen pahoillani, että joudut kestämään tämän.
Mutta sinun on oltava rohkea.
Ymmärrätkö?
Tule. Tule nyt.
Palaan niin pian kuin voin. - Mitä jos et palaa tarpeeksi pian?
Conor... - Ei se mitään.
Mitä? - Sitä vain, ettei sinun tarvitse.
Katso. Näetkö? Näetkö?
Osaatko vilkuttaa? Näetkö isin?
Nyt vilkutetaan mummille.
Hei, mummi! Sanotko hei mummille ja äidille?
Hei. - Mummisi. Kas noin.
Äiti on kuullut tämän monta kertaa.
Oletko valmis? Con, tule katsomaan.
Con, katso.
Hei, mummi. - Äiti ja...
Noin. Piirrämme sinulle kuvan, mummi.
Sitten sekoitetaan. Mikä väri tämä on?
Ruskea. - Hyvä.
Kiva, sohjoinen ruskea väri.
Tässä on ruskeaa. - Totta.
Mitä näet? Mitä nämä ovat?
Mitä ne ovat? - Silmät.
Juuri niin. Elämä on silmissä.
Jos osaat vangita sen, sinusta tulee oikea taitelija.
Juuri noin.
Katso.
Näin silmät piirretään.
Tässä silmät heijastavat valoa.
Silloin näemme elämän silmissä, näetkö?
Tee se uudestaan. Se on elämää.
Jos ottaisimme kynän...
...voisit piirtää tämän päälle.
Haluatko kokeilla?
Näytä, miten tehdään.
Katso, Con.
Siinä ovat hiukset, ja tässä hänen kulmakarvansa.
Tässä ovat silmät.
Katso, tuossa on suu.
Tuossa on suu, hän on hyvin vihainen.
Näetkö?
Katso.
Sitten aletaan piirtää kasvoja.
Ja sitten... siinä hirviömme on.
Siinä hirviö on. Katso hirviötä.
Otetaan tämä pois. Lämmintä vaatetta päälle.
Hyvin hitaasti.
Kas noin.
Hyvä.
30 minuutin koe siitä, mitä kahden viime viikon aikana on tehty.
Jos olette kerranneet, yllätyksiä ei tule.
Kohta pyydän teitä kääntämään paperit.
Ei puhetta seuraavan puolen tunnin aikana.
Haluan täydellistä hiljaisuutta. Käyttäkää aivoja, ei suuta.
Aika alkaa nyt. Onnea.
Olen vihdoin saanut sinusta selvää. Niin pitkän ajan jälkeen...
Sinä haluat, että joku potkii sinua päähän.
Tiedätkö mitä? Se en ole enää minä.
Hyvästi, O'Malley. En enää näe sinua.
Nyt olet näkymätön minullekin.
Toivottavasti äitisi paranee.
Miksi viivyit? - On kolmannen tarinan aika.
Olipa kerran näkymätön mies, joka kyllästyi siihen, ettei häntä nähty.
Itse asiassa hän ei ollut näkymätön.
Ihmiset olivat vain tottuneet olemaan näkemättä häntä.
Eräänä päivänä hän sai tarpeekseen.
Hän mietti:
"Jos kukaan ei näe sinua, oletko lainkaan olemassa?"
Mitä näkymätön mies teki?
Hän kutsui hirviötä.
En edes tiedä, mitä sanoa sinulle.
Hän joutui sairaalaan. Vanhemmat uhkaavat oikeudenkäynnillä.
Se en ollut minä. - Että mitä?
Se en ollut minä.
En ole näkymätön!
On parempia tapoja tulla nähdyksi.
En ole näkymätön! Kuuletko?
En ole näkymätön!
Sääntöjen mukaan sinut pitäisi erottaa.
Mutta kuinka voisin tehdä niin ja samalla pitää itseäni opettajana?
Palaa luokkaan. Tästä puhutaan vielä, muttei tänään.
Ettekö rankaise minua?
Mitä järkeä siinä olisi?
Tässä esimerkki henkisestä hyvinvoinnista:
Tiedätte, että joskus on vaikea sanoa ei.
Ja miten hyvältä tuntuu, kun vihdoin uskaltaa sanoa sen.
Mistä se johtuu?
Etkö tule mukaan?
Odotan tässä.
Mitä olet tehnyt käsillesi?
Nytkö me sitten jutellaan? Nykyään kaikki haluavat puhua.
Con...
Katso minua.
Puhuin lääkärin kanssa aamulla.
Uusi hoito ei auta.
Lääke marjakuusesta?
Niin.
Miten niin? - Asiat etenivät nopeasti.
Odotettua nopeammin. - Miksi se ei toimi?
En tiedä. - Sen täytyy toimia.
Mitä nyt tapahtuu? Mikä on seuraava hoito?
Olen pahoillani.
En ole koskaan ollut näin pahoillani mistään.
Saat olla vihainen, Con.
Ihan totta.
Totta puhuakseni minäkin olen aika vihainen.
Mutta Con...
Kuunteletko?
Eräänä päivänä...
Jos muistelet tätä ja kadut sitä, että olit niin vihainen -
ettet edes voinut puhua minulle, tiedä, ettei se haitannut.
Että minä tiesin.
Tiedän kaiken, minkä haluat kertoa minulle, vaikket sanoisi sitä ääneen.
Ja jos sinun on pakko hajottaa tavaroita...
...niin piru vieköön, anna mennä.
Hajota ne kunnolla, ja minä olen luonasi.
Kunpa minulla olisi sata vuotta.
Sata vuotta, jotka voisin antaa sinulle.
Herää!
Herää! Herää!
Herää! En välitä, mitä kello on!
Valehtelit!
Herää! Herää!
Tarvitsen sinua nyt!
Satutat itseäsi, ellet lopeta.
Sanoit, että marjakuusi parantaisi hänet!
Paranna hänet! - Conor!
Sinä minua kutsuit.
Jotta pelastaisit hänet! Parantaisit hänet!
En tullut parantamaan häntä. - Tulitpas!
Tulin parantamaan sinut.
Minä en kaipaa parantamista!
Montako kertaa se pitää sanoa?
Äitihän tässä...
Auta minua.
On neljännen tarinan aika.
Haluan pois! - On painajaisesi aika.
Haluan äidin luo! - Hän on jo täällä.
Ei! Äiti, pois täältä!
Voin hyvin, kulta. Ei hätää.
Äiti, juokse!
Äiti!
Conor!
Äiti!
Conor!
Äiti!
- Conor!
Äiti! - Älä päästä irti!
Conor!
- Äiti!
Conor!
Äiti!
Tässä neljäs tarina. Tässä Conor O'Malleyn totuus.
Tässä painajaisesi. - Äiti!
Pyydän...
Conor! - Äiti! Äiti!
Äiti!
Tässä kohtaa herään.
Joka kerta. - Tarina ei ole vielä kerrottu.
Minun on mentävä äidin luo! - Hän ei ole enää täällä.
Hän putosi, ote lipesi.
Odota! Kerro totuus! - Ei!
Kerro totuus, jos haluat pois täältä. - En ymmärrä, mitä tarkoitat!
Kerro neljäs tarina.
Kerro painajaisesi. Kohta on liian myöhäistä.
Ei! - Kerro! Kerro minulle totuus, Conor.
Silloin kuolen! - Kuolet, jos et kerro.
Kerro totuus! Totuus, Conor O'Malley!
Kerro totuus, poika! Kerro totuus!
Kerro totuus! Kerro totuus! - Ei!
Kerro! - Haluan, että se on ohi!
En kestä tietää, että hän kuolee.
Haluan, että se on ohi. Annoin hänen pudota. Annoin hänen kuolla.
Olit rohkea, Conor.
Sanoit sen vihdoin.
Miksei se tappanut minua?
Ansaitsen rangaistuksen.
Ansaitsen pahimman.
Niinkö?
Tiesin koko ajan, ettei hän selviäisi.
Hän hoki, että hän oli paranemassa, koska halusin kuulla sen.
Ja minä uskoin häntä.
Vaikken uskonutkaan.
Ajattelin, miten paljon halusin, että se olisi ohi.
En kestänyt ajatusta siitä, miten yksinäiseksi tuntisin oloni.
Osa sinusta toivoi, että se päättyisi.
Vaikka menettäisitkin hänet.
Minä päästin hänestä irti.
Olisin voinut pitää kiinni kauemmin.
Mutta päästän aina irti.
Ja se on sinun totuutesi, Conor O'Malley.
En halua, että se on sitä.
Nyt se on todellista.
Hän kuolee, ja se on minun syytäni.
Tuo ei suinkaan ole totuus.
Toivoit vain, että tuskasi loppuisi. Se on toiveista inhimillisin.
En tarkoittanut sitä. - Tarkoititpas.
Mutta samalla et.
Miten molemmat ovat totta?
Miten rakastettu prinssi voi olla murhaaja?
Miten apteekkari voi olla ilkeä- mielinen ja samalla oikeamielinen?
Miten näkymättömistä tulee yksinäisempiä tulemalla nähdyiksi?
En tiedä. En ymmärrä tarinoitasi.
Ihmiset ovat monimutkaisia. Uskotte lohduttaviin valheisiin -
koska totuus on liian kivulias.
Sillä ei ole väliä, mitä ajattelee.
Vain teoilla on merkitystä.
Mitä sitten teen? - Mitä teit juuri nyt.
Kerrot totuuden. - Siinäkö kaikki?
Onko se sinusta helppoa? Olisithan mieluummin kuollut.
Olen niin väsynyt. Väsynyt tästä kaikesta.
Nuku. Aikaa on.
Oletko varma? Minun täytyy nähdä äitini.
Tapaamme hänet tänä iltana.
Tuletko sinäkin? - Tulen.
Vaellukseni päättyy siihen.
Miten neljäs tarina päättyy?
Nuku.
Luojan kiitos! Conor!
Conor!
Etsin sinua kaikkialta.
Piti tehdä yksi juttu... - Nyt on mentävä!
Hitto!
Mummi...
Anteeksi.
Olohuoneesta ja... kaikesta.
Ei sillä ole väliä.
Tiedätkö, Conor, sinä ja minä...
Emme sovi kovinkaan hyvin yhteen, vai mitä?
Taidat olla oikeassa. - Niin se taitaa olla.
Mutta meidän on opittava.
Tiedän. - Niin tiedät. Tietysti tiedät.
Mutta yksi asia yhdistää meitä. Sinun äitisi.
Se meillä on yhteistä.
Ei hätää. Te löysitte hänet.
Kiitos.
Hei, kultani.
Niin, olen tässä.
Tunnetko käteni?
Conorkin on täällä. - Onko?
Tähän tarina päättyy.
Minua pelottaa. - Tietysti pelottaa.
Se on vaikeaa, enemmän kuin vaikeaa.
Mutta sinä selviydyt, Conor O'Malley.
Jäätkö?
Minä olen tässä.
Mitä minä teen?
Nyt sinun pitää vain lausua kaikista yksinkertaisin totuus.
En halua, että kuolet. - Tiedän, kulta.
En halua, että kuolet.
Miten neljäs tarina päättyy? - Poika syleilee äitiään tiukasti.
Ja tekemällä niin hän voi vihdoin päästää äidistään irti.
Conor...
Tämä on sinun huoneesi nyt.
Olen laittanut sen valmiiksi.
Kiitos.
Frej Grönholm Svensk Medietext